HOWARD PHILLIPS LOVECRAFT 20. elokuuta 1890-15. maaliskuuta 1937
"Sairaan hyvä kauhukirjailija."
"Kaikkein paras."
Elizabeth Keller
"Patrickilla oli epämääräinen tunne siitä, että jotain tapahtuisi pian."
"Miten kertoa vanhemmille, että pahuutta on kaikkialla?"
"Eetterissä ja jokaisessa pölyhiukkasessa. Patrick oli aina nähnyt sen pahuuden -
ja oli aina vaikuttanut siltä, että vain hän tiesi siitä."
"Seitsemännen päivän iltana hän tunsi sen pahuuden lähestyvän."
"Jokin iltahämärän tuulessa kuiskasi: 'Se tapahtuu tänä yönä.'"
"Kun hänen äitinsä seuraavana päivänä avasi oven, hän ei nähnyt yhtään mitään."
"Patrick William Wardin virtsavana johti tyhjälle komerolle -
joka kylpi hänen viimeisen yönsä pimeydessä."
"Loppu." - Vau. Luoja.
Taas mennään. - Tuo on yksi parhaistasi.
Sanot noin joka kerta, äiti. - Tällä kertaa tarkoitan sitä.
Todellako? - Kiehtovaa, lumoavaa ja pelottavaa.
Se oli kuin... - ...Lovecraftia. Tiedän. Hieman liikaa.
Ei. - En ole vielä löytänyt omaa ääntäni.
Siitähän se on kiinni. Siskoni on kummajainen, äiti.
Keksi jotain uutta. - Ihan totta, Beth. En tajua -
miten kirjoitit päiväkausia tuota sontaa, joka päättyi kuseen matolla.-Et ymmärrä.
Mikä juttujesi idea oikein on? - Ne ovat pelottavia.
Se on pelottavaa, että olet siskoni. Onnea poikakamun etsintään.
Anna olla, Vera. - En osaa ranskaa.
Kirjoita vain, Beth. - Entä jos en ole tarpeeksi hyvä?
Olet sinä. - Sanot noin vain koska olet äitini.
Mikä tuo on?
Mitä helvettiä?
Okei, kaveri...
Hienoa, Vera. Sinä se osaat olla tyylikäs. - Ei ranskaa, äiti.
Ihan totta. Se on vihreää, ja kaikki pitävät siitä.
Eipä kestä.
Teillähän on oikea vanhan ajan auto.
Äiti ja minä pidämme vanhoista jutuista. - Oletteko läpikulkumatkalla?
Muutamme tänne. Clarisse-tädin taloon. - Asuuko hän lähellä?
En ole varma. Hän on siis kuollut. Hän on äitini serkun käly tai jotain.
Clarisse Jourdan. Se hassu ranskalainen nainen vanhassa talossaan.
Hemmetti! Nyt täällä haisee kynsilakalta ainakin viikon.
Pitäisitkö kauppaa silmällä, neiti Jourdan?
Nimeni on Keller.
KAUHUKIRJOJA
PERHESURMAAJA ISKI VIIDENNEN KERRAN
Mitä teet? Mikä se on?
Juttu, josta et pidä. - Mistä sinä sen tiedät?
Eikö täällä ole ketään?
Kylläpä täällä haisee. - Hän tulee pian.
Näytän kauhealta.
Mistä se juttu kertoo? - Joku tyyppi murtautuu ihmisten koteihin.
Hän murhaa vanhemmat ja säästää tyttäret, jotka ovat sinun ikäisiäsi.
Mitä muuta?
Hän jää taloon tyttären ja kuolleiden vanhempien kanssa.
Keksit tuon. - Tytöt!
Mennään.
Jessus. Tämähän on kuin Rob Zombien talo.
Hän oppii pitämään siitä. - Ei se ole niin paha.
Se on aivojesi jatke.
Ei voi olla totta. - Makuuhuoneet ovat yläkerrassa.
Täällä haisee vanhalta naiselta. - Täällä haisee home.
Niinhän minä juuri sanoin.
Katso näitä kaikkia nukkeja. - Hän ei antanut minun leikkiä niillä.
Mikä Clarisse-tätiä oikein vaivasi?
Toimiiko se? - Ei!
No niin!
Milloin lopetat tuon tekotaiteellisen sonnan ja alat käyttää läppäriä?
En ikinä. - Tämä paikka on kuin kirpputori.
Ostikohan hän nämä kaikki itselleen? - Vanhat naiset pitävät moisesta roinasta.
Kiinalainen pulmarasia. - Mikä?
Tämä ei ole pelkkä peili. Se on myös laatikko. Olen kuullut näistä.
Jossain on oltava salainen nappi.
Jessus!
Pidätkö talosta? - En.
Ole varovainen sen kanssa, Vera. - Kuka tällaisen haluaa ostaa?
Clarisse-tätisi, kulta.
Mikä hätänä, rakas?
Kulta? Beth?
Olen kunnossa.
Voi, kulta. Tietenkin olet kunnossa. Siksi näytitkin niin kalpealta.
Mikä häntä vaivaa? - Ei mikään. Hän on nyt kaltaisesi.
Hienoa. Sinulla on hyvä ajoitus. - Vera!
Onko hän kunnossa? - Nytkö sitten kysyt?
Olisit voinut jäädä auttamaan häntä. - Miksi? Olisit kuitenkin rientänyt apuun.
En tajua, miksi hän kirjoittaa tarinoitaan, vaikkei kestä nähdä verta.
Hän pelkää lentämistä, poikia ja omaa varjoaankin.
Et ikinä arvaa, mitä löysin, kun pakkasin.
En jaksa pelejä, Vera.
Haastattelun hänestä. Monta sivua. Se oli kirjoitettu ikään kuin se olisi lehdessä.
Hän keksi koko jutun. Hän oli siinä joku kuuluisa kirjailija -
ja toimittaja kyseli hänen kirjoistaan.
Hänet pitää palauttaa maanpinnalle. - Kiva, että kuitenkin rakastat siskoasi.
Olet vihainen, kun jouduit jättämään poikaystäväsi.-Ihan sama.
Lopeta meikkaaminen.
Haista paska.
Tiedän, että rakastat häntä enemmän!
Beth, Beth... Helvetin Beth!
Hitto.
Äiti! Mihin se antiikkilamppusi joutui?
Olen yläkerrassa! - Lempikirjailijasi luona. Tiedän kyllä.
Antiikkilamppusi! Missä se on? - Huoneessasi.
Kuulitko? - Kuulin!
Varovasti sen oven kanssa.
Onko sängylläni mukava maata?
Tämä on sinun. Tämä myös.
Vie Cthulhu-roinasi pois huoneestani.
Kuolisitko siihen, jos olisit vähän mukavampi hänelle?-Ehkä.
Olet sietämätön.
Tämä ei ole minun.
Tämä on vanha talo.
Äiti! Tämä on minun huoneeni! Mene auttamaan Lovecraft junioria!
Hiljaisemmalle!
Hei, Jane. Mitä?
Haloo. En kuule sinua, Jane.
Äiti!
Hän haluaa vain leikkiä nukeilla.
Älä katso minua.
Kuuntele minua. Sinun pitää häipyä täältä.
Mene. Pakene, kulta.
Äiti!
Beth! Rakas! Kaikki on hyvin.
Kaikki hyvin.
Olin siellä kellarissa. - Tiedän.
Veran kanssa. - Nyt se on ohi.
Se tuntui todelliselta. - Siitä on jo kauan, Beth.
On kaunis aamu täällä CO1:llä.
Ottakaa hyvä asento ja nauttikaa Chicagon klassisen musiikin kanavasta.
Niin? - Se on Jerry.
Valitan, Jerry. Hän ei pääse nyt puhelimeen. Pyydän häntä soittamaan.
Myynti on viisinkertaistunut. Kirjoittaako hän?
Tietenkin kirjoittaa. - Me kaikki olemme siellä tänä iltana.
Kerron hänelle. Hän on täällä. Kerron heti. Kiitos.
Koko kustannustiimi tulee sinne. Myyntisi on valtava.
He jumaloivat sinua. - He jumaloivat myyntilukuja.
Haluatko tietää? - Vihaan lukuja.
Ne ovat valtavan suuria.
He rakastavat sinua.
Hei. Kerroin hänelle juuri.
Illan vierastamme on kuvailtu kauhun mestariksi.
Hänen viimeisin kirjansa on Incident in a Ghost Land.
Se julkaistiin vasta kaksi viikkoa sitten ja on jo nyt listojen kärjessä.
Olemme hyvin onnekkaita, sillä hän esiintyy tv: ssä hyvin harvoin.
Elizabeth Keller.
Mukava tavata, Elizabeth. - Samoin, Eve.
Incident in a Ghost Land on tähän asti henkilökohtaisin kirjasi.
Eräänlainen kunnianosoitus perheellesi. - Pitää paikkansa.
Mitä sinulle ja siskollesi tapahtui, kun olitte teinejä?
Kysytkö, onko kirja omaelämäkerrallinen? - Kaikki tuntuu vain hyvin todelliselta.
Yksityiskohdat ovat todella voimakkaita. Kysymys kuuluu, miksi kirjoitit kirjan.
Jotta en tulisi hulluksi. - Ihanko totta?
Onko kirjoittamiseen parempaakaan syytä? - Ei ole.
Hän vain jatkoi Verasta ja minusta. Aloin puolustella. Kaikki varmasti huomasivat.
Ei se näytä pahalta. Arvoituksellisella tavallasi hallitsit tilannetta.
Sanot noin, koska olet suurin fanini. - Hemmetti. Olet oikeassa.
Vien hänet sänkyyn. Oletko varma, että haluat katsoa tätä?
Katso nyt, miten paljon poikaasikin kiinnostaa.
Ei kai hän mene sänkyyn tässä asussa? - Hän rakastaa tuota asua.
Minähän sanoin, että he rakastavat sinua.
Haloo. - Beth. Sinun on tultava takaisin!
Vera? - Tule takaisin!
Onko äiti siellä? - He ovat talossa!
Kuuntele minua, Vera. - Etkö kuule minua?
Älä jätä minua yksin! - Onko äiti siellä?
Vera!
Kai äitisi on hänen kanssaan? - Pakko olla.
Vastaa. Varattu.
Yritä uudelleen.
Oletko varma? - En tiedä. Se ei välttämättä ole mitään.
Luultavasti vain Veran harhakuvitelmia. Äiti ei kuitenkaan vastaa -
ja näen taas niitä unia. Jokin on vinossa. - Ymmärrän.
Heidän ei olisi pitänyt jäädä sinne. Se ei auta Veraa. Hän kuuluisi sairaalaan.
Hyvä on, mutta soita, kun pääset perille. - Minä soitan.
Pidä huolta itsestäsi.
Tännekö todella? - Kyllä.
Äiti!
Beth? Kultaseni! Mitä sinä täällä teet?
Mikset kertonut, että tulet? - Vera soitti eilen.
Hän huusi, ja puhelu katkesi. Yritin soittaa. En tiennyt, mistä oli kyse.
En tiennyt, että hän on soittanut. Kaikki on hyvin. Hän on lepäämässä.
Minulla on ollut kamala ikävä.
Olet kaunis. - Sinä et ole muuttunut lainkaan.
Talo näyttää aivan samalta kuin ennen. - No...
Kaikkien vuosien jälkeen elät yhä keskellä Clarissen tyyliä.
Epäreilua. Olen myynyt suurimman osan. - Niinkö?
Et ikinä arvaa, paljonko sain antiikkileluista.
Nyt pystyn kunnostamaan koko talon.
Etkö ole saanut lähettämiäni rahoja? - Olenhan minä.
En tarkoittanut sitä niin.
Jos se ei ole riittävästi, sano vain.
En tiedä, miksi sanoin niin. Hemmottelet minua jo nyt liikaa.
Olen tyttäresi. Minulla on varaa siihen. En minä hemmottele sinua.
Kulta. - Anteeksi. Ylireagoin.
Beth.
Etkö ole vihainen minulle? - Miksi olisin?
Jätin sinut tänne yksin Veran kanssa. - Katso minua, Beth.
Et hylännyt minua. Sinulla on omakin elämäsi. Se on aivan luonnollista.
Ymmärrätkö? Kuivaa kyyneleesi. Hyvä tyttö.
Kohotetaan maljat.
Milloin olet alkanut juoda punaniskaolutta?
Hitto. Avain on oven yläpuolella.
Pidätkö häntä lukkojen takana? - En. Hän tekee sen itse.
Avain on hänellä piilossa. Teetin siitä kopion.
Vera! Kulta!
Oletko taas piilossa?
Vera?
Hae ensiapulaukku. Se on kaapissa siellä vasemmalla.
Missä olet, Vera?
Kulta?
Ensiapulaukku, Beth. Vera!
Auta minua! - Äiti!
Ota kiinni jaloista.
Vauhtia. Ota kiinni jaloista.
Ei hätää.
Kaikki on hyvin. Tule huoneeseen.
Auttakaa! - Rauhoitu, Vera.
Ei hätää. Rauhoitu. - Auttakaa!
Rauhoitu. Hae se laukku, Beth.
Katso minua. Se on ohi nyt, kulta.
Se on ohi. - Ei enää ikinä pahaa...
Kukaan ei tee sinulle pahaa. - Siskoni.
Beth?
Olen tässä, Vera. - Hän näkee sinut, Vera.
Miten sait inspiraation kirjaan?
Kaikki alkoi, kun suoritin maisterintutkintoani Sorbonnessa.
Kiersin Pariisin taidegallerioita -
ja törmäsin erääseen pieneen galleriaan, jossa oli näyttely...
Anna olla. Tule tänne.
Rankkaa, vai mitä?
Tiedän.
Miten pystyt siihen?
Viime viikolla löysin hänet huoneestani patteriin sidottuna.
Hän kirkui kuin...
Minun piti kääntyä ympäri, jotta varmistuin, ettei siellä ollut muita.
Mitä voin tehdä? - Et voi tehdä mitään, Beth.
Hän elää sen illan yhä uudelleen.
Tulehan.
Ei hätää.
AUTA MINUA!
Vera?
Annatko minun kuolla yksin?
Etkö? Ei yksin, vai?
Et sinä kuole, Vera.
Minut pannaan maksamaan, etkä sinä ole paikalla.
Jos liikun, minua poltetaan. Jos huudan, minua...
Ole kiltti.
Minä pyydän. Sano heille, etten ole tuhma tyttö.
Kuuntele minua. - Olen pahoillani, jos loukkasin heitä.
Pyydä heitä lopettamaan rankaisemiseni. - Et ole tehnyt mitään väärää.
Sano heille... - Se ei ole sinun syytäsi.
He ovat täällä. - Vera! Se on vain äiti.
Se auto.
Luoja.
Auto.
Äiti?
Häivy siitä!
Joko sinä heräsit? - Kyllä.
Kävikö Eugene?
Täällä on älyttömästi roinaa.
Eikö hän jättänyt laskua? - En edes nähnyt häntä.
Ihana päivä eväsretkelle.
Tuoksut yhä Bethiltä. Se tuoksu teki minut hulluksi.
Mitä oikein höpötät?
Minun olisi pitänyt syödä sinut ja Vera, jottette olisi ikinä jättäneet minua.
Silloin yksikään poika ei olisi voinut tulla tyttöjeni lähelle.
Lopeta juominen, äiti. - Tyttärieni liha...
Puhut ihan sekavia.
Oletko kunnossa, äiti? - Luoja. Näytän kamalalta.
En tiedä, mistä olet saanut lahjakkuutesi.
Kyvyn luoda omia maailmoja.
Et ainakaan idiootilta isältäsi.
Sattuuko se yhä? - Mikään ei satu enää oikeasti.
Olet yhä kaunis. - Yritän vain sanoa -
että Incident in a Ghost Land on tähän mennessä paras romaanisi.
Oletko lukenut sen? - Tietysti olen.
Se oli todella hyvä.
En lähettänyt kirjaa, koska... - Olet parempi kuin Lovecraft.
Kaipaan sinua, Beth.
Jätät minut ihan yksin.
Vera.
Ei mitään hätää, Vera.
Kaikki on hyvin.
Mitä olet tehnyt?
Katso minua, Vera. Täällä ei ole muita.
Täällä ei ole ketään, Vera.
Missä avain on?
Ei.
Kuuntele. Avaa ovi.
Lopeta!
Avaa ovi! Ole kiltti, Vera!
Äiti!
Missä avain on, äiti?
Vera sai kohtauksen, ja hän on lukinnut itsensä huoneeseen. Missä avain on?
Ei ole mitään avainta, kulta.
Irti minusta, runkkari!
Kusipää!
Soita ambulanssi, äiti. Vera!
Pysy siinä.
Kaikki on hyvin. Tässä.
Ambulanssi on tulossa.
Tiedän, miksi teit sen. Tiedän, mitä haluat siskoltasi.
Menen odottamaan tielle. Muuten he ajavat ohi.
Äiti. - Pysy hänen luonaan ja odota minua.
Äiti. Mitä sinä tarkoitit? - Älä kuuntele häntä, Beth.
Pysy minun luonani, Vera.
Pysy minun luonani.
Kuulen sinut.
Kuulen sinut, Vera. Ole kiltti ja pysy luonani.
Särjimme siskosi.
Nyt on sinun vuorosi.
Äiti?
Äiti.
Äiti!
Vera.
Mitä sinä teit minulle?
Ymmärrätkö nyt, Beth?
Vera. Mitä sinä teit minulle?
He särkivät minut ja nyt he leikkivät sinulla.
Hän valitsi sinut, Beth. - Olet hullu!
Kerro, mitä teit! - En se ollut minä! Lopeta, Beth!
Herää, Beth!
Lopeta pakeneminen edes kerran. Yritä hyväksyä todellisuus!
Tule takaisin!
Beth. Olet yhä täällä.
Kuuntele minua, Beth. Hyväksy se, mitä tapahtui.
Sinun pitää vain kohdata totuus.
Äiti. - Hän ei voinut tehdä mitään.
Äiti kuoli, Beth. Hän kuoli.
He tappoivat hänet. Hän kuoli.
Olen pahoillani. - Äiti.
Hän kuoli, Beth.
Sinun pitää päästää irti hänestä.
Meillä on vain toisemme.
Tulitko takaisin?
Beth. Oletko taas täällä?
Puhuit heistä, kuin he olisivat oikeasti olemassa.
Puhuit äidillekin.
Katsoit minua kuin hullua. Et kuullut, mitä sanoin.
Olit poissa. En tiennyt, miten saisin sinut takaisin.
Vihaan sinua, Vera!
Vihaan sinua, Vera. Vihaan sinua.
Nouse ylös! Meidän pitää mennä piiloon.
Tänne. Se on leikki. Hän haluaa, että menemme piiloon.
Kuuntele minua. Jos hän vie sinut yläkertaan -
et saa liikkua. Et saa myöskään itkeä, vaikka se tyyppi tekisi mitä.
Silloin hän ottaa rauhallisemmin.
Viimeksi löin häntä sääreen, ja hän satutti minua pahemmin. Älä tee niin.
Kuuntele minua. Jos hän vie sinut yläkertaan...
Vaikka se tyyppi tekisi mitä, et saa liikkua etkä itkeä.
Sinä olet nätti. Haluatko olla ystäväni?
Haluatko olla ystäväni? Pidän sinusta.
Rakastan sinua. - Sinä olet nätti.
Kukaan ei rakasta sinua. - Olet ruma.
Sinä helvetin sika.
Tapan sinut.
Kukaan ei rakasta sinua.
Vera!
Ei! - Odottakaa!
Odottakaa!
Koettakaa kestää. Tulimme auttamaan. Rauhassa.
Älä helvetissä koske häneen! Älkää tulko lähemmäs. Mene kauemmas!
Mene kauemmas! - No niin.
Te pärjäätte hienosti, tytöt. - Älä...
Partio 10. Täällä on tilanne päällä.
Kertokaa, kuka teki teille noin? - Noita ja jättiläinen.
He kävivät kimppuumme Clarisse-tädin talolla.
14-15-vuotiaita. Hoikkia. Toinen on blondi ja toinen brunetti.
Kaksi tyyppiä ja karkkiauto. - Karkkiautoko?
Kuuletko? Olen bensa-asemalla. Janet kertoi nähneensä ne tytöt.
Oletko tosissasi? - Vannon sen!
Missä Clarisse-täti asuu?
Janetin mukaan he olivat menossa Clarisse Jourdanin vanhalle talolle.
He olivat äitinsä kanssa. Janet on varma, että he ovat ne tytöt.
Lähetä sinne ryhmä. Käymme sairaalassa ja tulemme heti talolle.
Selvä. Loppu.
Cooper! Sain tietoja.
Meidän pitää lähteä. Tiedän, mistä tytöt tulivat.
Beth!
Katso minua! Tule takaisin!
Beth!
Näytät upealta kuten aina. - Kiitos. Kiitos kun tulit. Nauti juhlista.
Olet kaunis. - Niin sinäkin.
Maailmasi on täydellinen. Kaunein unelma kauneimmassa maailmassa.
James. Tässä on äitini. - Mukava tavata.
Voisinko varastaa hänet sinulta hetkeksi? - Toki.
Tännepäin.
Tämä ei taida olla aivan teidän juttunne.
Eipä oikeastaan. - Niin ajattelinkin.
Vielä vähemmän nyt kun sain kirjan luettua.
Luoja... - Mitä?
Olen odottanut tätä hetkeä koko elämäni.
Nyt se on koittanut, ja kuolisin mieluummin kuin kuulisin teidän sanovan...
Romaanisi on mestariteos.
Mitä? - Kuulit kyllä.
Jos muutat kirjasta edes yhden sanan -
en puhu sinulle enää koskaan.
Kiitos.
Kiitos. Tarkoitan...
Kiitos valtavasti, herra Lovecraft.
Howard.
Vera.
Älä kuuntele häntä, Beth. Sinulle ei ole siellä enää mitään.
Hän on siskoni. - Hänen maailmansa on inhottava paikka.
Hän on silti minun siskoni.
Oletko varma, että haluat tehdä sen?
Olen.
Mene sitten, kulta.
Mene.
Älä liiku. Pois hänen luotaan.
Kädet ylös! Hitaasti.
Nyt! Kädet ylös!
Älä helvetissä liiku.
Älä.
Rakastan sinua.
No niin, Beth. Olemme sairaalassa 30-40 minuutissa.
Siihen asti joudut kestämään minun seuraani.
Olet todella vahva ja urhea. Voisin lyödä vetoa, että pidät urheilusta.
Urheiletko, Beth? - En.
Etkö? Olisin hävinnyt sen vedon.
Pidän tarinoiden kirjoittamisesta.
Suomennos: Eino Ajo